PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Haló!
Je tam někdo?
Pomoc!
Slyší mě někdo?
Pomozte mi!
Cansu!
Kde jsi? Atiye se ztratila na Nemrutu!
- Co? - Neptej se a obleč se.
- Atiye! - Atiye!
Atiye!
- Atiye! - Atiye!
Atiye!
- Atiye! - Atiye!
Atiye!
Potřebujete větší tým. Neztrácejte čas se mnou.
Profesore, mám tu mrtvé tělo a pohřešovanou osobu.
Musím vás vyslechnout.
Veliteli, najděte Atiye, pak mě můžete vyslechnout.
Prosím, nedělejte potíže.
Atiye!
- Atiye! - Atiye!
- Ty sráči! - Ozane!
Co jsi jí udělal?
- Nemluvte nesmysly. Uklidněte se. - Zabiju tě!
Hajzle.
Tati!
- Seš mrtvej! - Co tu děláte?
- Kde je Atiye? - Nevím. Prostě zmizela.
Čekali na východ slunce.
Jeli jsme sem na přání Atiyiny babičky Zühre!
Bože, slituj se.
Někdo se nás pokusil okrást.
Honil jsem ho.
Zühre mezitím umřela a Atiye zmizela!
Nebudu tu dál ztrácet čas. Jdu hledat Atiye.
Můžete se ke mně připojit.
- Lže! Chyťte ho. - Jdi se bodnout.
Ten kretén ji unesl ze svatby!
Dobře, zatkněte ho.
Zbláznili jste se? Co bych jí asi dělal?
Co to děláte? Zatkněte ho!
- Počkejte. - Stát! Chyťte ho!
- Chyťte ho! - Počkejte.
Pojďte sem!
Hledejte tady vchod do jeskyně.
Atiye je někde tady.
Přineste radar!
Hledejte pod zemí, pod kameny.
Přineste radar!
Neztrácejte čas!
Stalo se to?
Stalo se to...
co jsi chtěla, Zühre?
Říkala jsem ti, aby ses od Atiye držela dál.
Abys těch nesmyslů ušetřila mou rodinu.
Neposlechla jsi.
Kde je moje dcera?
Co jsi udělala mé dceři, mami?
Co jsi udělala mé dceři?
Mami, řekni mi to.
Mami.
Maminko.
- Serap. - Maminko!
Serap.
- Mami, mami! - Serap, pojď.
- Pojď. - Mami!
Serap, pojď. No tak, drahá.
Pojď.
Jen jsem chránila svou dceru. Jen jsem...
Dobře, já vím.
Já vím. No tak.
Pojď, drahoušku.
Mustafo, přiveď mi mou dceru.
- Dobře. - Najdi Atiye a přiveď ji ke mně!
Unesl jste Atiye ze svatby?
Jste snad bulvár? Co je to za otázku?
Říkal jsem vám, že je pod kameny a vy tu blábolíte!
Jste blázen?
Urážíte vládního úředníka!
Urážky si vyslechnete, jestli se té ženě něco stane.
Ismaile.
No tak. Snažně vás prosím.
Sežeňte radar a prohledejte to tam.
Nemáte ani pátracího psa?
Něco jsme našli!
Co potřebujete?
Seženeme jakékoli zařízení, které tu prohledá každý centimetr.
Haló!
Jsem unavená. Proč jsem tady?
- Našel jsem dole velkou dutinu. - Dutinu?
Možná jeskyni. Nemůžu si být jistý.
Je tam Atiye?
Podle zvukových vln by tam někdo mohl být.
Mami...
Mám závrať.
Pojď, sedni si na chvíli.
Nechci tady umřít.
Atiye.
Kdo jsi?
Není důležité, kdo jsem já,
ale kdo jsi ty.
Nevím...
Už si nejsem jistá.
Proč jsem tady?
Řekněte mi někdo něco. Ukažte mi cestu.
Pokračuj, to zvládneš.
Jdi hlouběji.
Pravdu nedokážeš pochopit jen rozumem.
Nech se vést svou duší.
A vzpomeň si.
Vzpomeň si, co jsi.
Vzpomeň si, kdo jsi.
Hledejte pod každým kamenem.
Hledáme díru, komín, průduch.
- Mami, tady. - Zkontrolujte vše.
Běž do tábora. Já a táta tu zůstaneme.
Nikam nejdu.
Ta žena...
Byla opravdu tvoje matka?
Proč?
Proč jsi lhala, mami?
Jsou věci, které nevíš, Cansu.
Týkají se naší rodiny.
Takže když se to hodí, jsem rodina, a když ne, už nejsem?
Cansu, zlatíčko.
Tak jsem to nemyslela.
Prosím, nedělej mi to těžší. Prosím.
Nebudu, neboj.
Ale nikdy nezapomenu, jak jsi byla k sestře nespravedlivá.
Kvůli tobě si myslela, že je blázen.
Bože, jste tak pomalí. No tak!
Zatraceně! Pohněte, prosím.
Ukažte. Pusťte to. Dejte to sem.
No tak, chlape. Dělej!
Ozane.
- Ozane! - No tak!
Hej! Pojď sem.
Kdy se naučíš ovládat?
Myslíš, že něčemu pomáhá, když tu pobíháš?
Co mám dělat? Nečinně sedět?
Kdy se pozná něčí inteligence?
- V krizi. - Ano.
V krizi.
Soustřeďme se na to, jak se vypořádat s touto krizí.
Je něco mezi tím Erhanem a Atiye?
Ne.
Nemůže být.
Tak proč odešla s tímhle chlapem, když si měla brát tebe?
Nevím.
Takže nemáš přehled o tom, co tvá snoubenka dělá a s kým se stýká?
Jede až do Adiyamanu s nějakou stařenou a cizím mužem
a ty nemáš ani ponětí proč.
To mi chceš říct?
Je to archeolog. Poznali se v Urfě.
Varoval jsem ho.
- Páni. - Ať se od ní drží dál.
To se ti povedlo.
Je jediný, kdo ví, co se stalo?
Ano.
Místo toho, abys střílel všude kolem...
musíš znát nepřítele, znát svůj cíl a podle toho pak střílet.
Tati...
Nepřežiju bez Atiye.
Nedovolím, aby se jí něco stalo.
Nejde to. Vespod je skála.
Vykopané jámy se plní pískem.
Potřebujeme bagr.
Tak ho přivezte! Na co čekáte?
Proč ztrácíte čas blábolením?
Jestli vám chybí bagr, přivezte bagr.
Centrálo, potřebuji co nejdříve bagr.
Vydrž, drahoušku.
Vydrž, dítě moje.
Zachráníme tě.
Mustafo.
Pojď, drahý.
Co se stalo?
Zlomil se vrták.
Nový tu bude až za pár hodin.
Děláte si srandu? Nemáme tolik času! Nevíme, kolik jí zbývá vzduchu.
Jste si jisti, že není jiný způsob?
Je, ale je velmi riskantní.
Co je to?
Výbušniny.
Přivezte je.
Toto je archeologické naleziště.
Uvědomte si, že mluvíme o životě mé snachy.
Připravte to.
Ústředí, potřebuji co nejdříve dynamit.
Nemohou použít výbušniny! Zbláznili se.
Tam dole jsou tunely.
Když se zbortí, Atiye nemá šanci.
Dejte mi kapitána Ismaila.
Sežeňte ho, nebo budete zodpovědný za její smrt!
Ismaile.
Sám jsem vyrostl bez otce. Je to velmi těžké.
Vyhrožujete mi?
Jen vám říkám, co se stane, když mě neposlechnete.
Vaše děti budou vyrůstat bez otce.
VÝBUŠNINY NEBEZPEČNÉ
Poslouchejte.
Jsou tu podzemní tunely.
Nemůžeme vědět, co výbuch způsobí.
Jestli je Atiye v jednom z těch tunelů,
pohřbí ji zaživa, ani nenajdete její tělo.
Padne vina na toho pracháče?
Ne, na kapitána Ismaila, protože on tady velí.
Bude se na něj vzpomínat,
protože způsobil něčí smrt a zničil kus historie.
Mami?
Spinkej, ať vyrosteš
A budeš moci pobíhat kolem
Teď už spinkej.
Farmáři, zažeň dobytek
Než nám sežere Atiye
Proč se na mě tak díváš?
Spi.
Spi, sakra.
Ne, díky.
- A vy? - Chceš napít?
Ne, díky.
Díky.
Mustafo.
Už to nesnesu. Pojďme se projít.
Ozane.
Ano?
Až se odtamtud sestra dostane, všechno jí řeknu.
Měl bys to vědět.
Cansu.
Otoč se.
Co?
Nic Atiye neřekneš.
Udělali jsme chybu.
Zapomeneme na to.
Neměli jsme to dělat.
Jak snadné. Prostě na to zapomeneme.
Můžeš jen tak zapomenout, když to říkáš?
Můžeš předstírat, že se to nikdy nestalo?
Já ne.
Sestra se odtamtud nemusí dostat, víš to?
Cansu, nemluv hloupě. Atiye se dostane ven.
Dostane se ven a my jí budeme lhát do tváře?
Nejsem taková.
Včera v noci jsi byla.
Hajzle.
Cansu!
Toho budeš litovat.
Atiye nic neřekneš.
Nemusíš mi vyhrožovat.
Už toho lituju.
Přála bych si tam být místo ní.
Pane Serdare!
Pane Serdare, zadržený uprchl.
Jak to myslíte, že utekl?
Jak je to možné?
To jsem já.
Nebojte se. Chci vám pomoct.
Neuhlídáte jednoho muže?
Co tu stojíte? Prohledejte to tu! Běžte!
- Máte telefon? - Ano.
Půjčte mi ho.
Profesore Önere, tady Erhan.
Mám otázku.
Říkal jste, že táta nakreslil mapu tunelů v Nemrutu, že?
Musíte ji vyfotit a ihned ji poslat na toto číslo.
Rozumíte?
Děkuji.
Pane Serdare.
Připravujeme dráty. Výbušniny budou do rána nachystané.
Mustafo.
- Co? - Pojď.
Pojď.
Mustafo.
Co když se to místo sesype? Co když to zhorší?
- Možná už je Atiye... - Nech toho.
Ani na to nemysli, Serap.
- Dobře? - Ano.
Dostane se ven živá a zdravá.
Odejdeme odtud s naší dcerou, rozumíš?
- Slibuji. - Ano.
Pamatuješ si ten den, kdy jsme ji přivezli z porodnice?
Odjeli jsme a...
já ji nechtěla držet v náručí.
Ani se na ni podívat.
Drahoušku, byla jsi mladá a po porodu...
Byla jsi v šoku.
To je přirozené.
Tím to nebylo.
Bála jsem se jí, Mustafo.
Chtěla jsem se jí zbavit.
Nemohla jsem ji milovat.
Atiye nikdy neplakala.
Vždy se na mě dívala, jako by mi rozuměla.
Čím méně plakala, tím to bylo horší.
Serap. To vše je minulost.
Dobře?
Je to minulost.
Možná to, čemu říkáš minulost... nezůstává jen tam, Mustafo.
Nezáleží na tom, jak daleko utečeš, vždy tě dohoní.
Nechtěla jsem ji.
Nechtěla jsem ji porodit.
Proto je...
to všechno, co se teď děje, moje chyba.
- Ještě není pozdě. - Bůh mě trestá.
Serap, poslouchej mě.
Nikdy není pozdě, rozumíš?
Naše dcera se odtamtud dostane
a pak ji obejmeš.
Ano?
Řekneš jí vše, co jsi jí chtěla říct.
Zatraceně.
Jsou jich tisíce.
Možná se mýlíte.
Možná tam sestra uvízla a nedošla do tunelů.
Jak znám Atiye, určitě tam šla.
Pardon, ale jak jste mohl mou sestru poznat za dva dny?
Co jste vlastně dělali?
Vůbec vás neznám.
Vracím se za otcem.
- Měl byste se přihlásit. - Počkejte chvíli.
Jak se jmenujete?
Cansu.
Cansu, podívejte...
Chci vaši sestru najít stejně jako vy.
Ale potřebuji pomoc.
Potřebuji nástroje ke kopání.
Můžete je přinést bez povšimnutí? A také trochu vody.
Prosím.
Dobře.
Díky.
Jsi krásný anděl
Květina v každém srdci
Sestři...
- Jsi krásný anděl - Cansu!
Cansu!
Pomoc!
Květina...
Cansu!
Jsi krásný anděl
Atiye...
Už mi řeknete, k čemu jsou?
Konstelace, kam patří Sirius, je na mapě v těchto místech.
Lidé ve starověku věřili,
že Sirius je posvátná brána spojující zemi a nebe.
Aby mohl projít bránou,
postavil král svou hrobku nejspíš pod Siriusem.
Někde tady.
Atiye.
Chtěla jsem to vypít.
Upadneš do bezvědomí, když budeš pít dál.
- Neměla bych? - Ne.
Chci, aby sis z dneška vše pamatovala.
Zpomal.
Co to děláš?
Motá se mi hlava. Nechci to poprvé dělat v tomhle stavu.
Už to nevydržím. Čekám příliš dlouho.
Nechci to.
Přestaň.
Zpomal.
Podívej se na mě.
Nevidím tě.
Ozane.
Ozane, to bolí.
Jak slepá jsi byla k vlastním citům.
Proč to vidím? Nechci si to pamatovat.
Nikdy jsi to nevymazala.
Vážně jsi ho milovala, Atiye?
Může ten, kdo nemiluje sebe, milovat jiné?
Jsme blízko.
Erhane.
Není to ono?
Ano. Někde by tu měl být vchod.
Počkat.
Takhle to nepůjde. Kopání bude trvat hodiny.
Máte lepší nápad?
Buďte opatrný.
Vrať mi to, rozbiješ to.
Je to moje panenka.
Atiye, co se děje, drahoušku?
Cansu mi ničí hračky.
Neničí. Proč by je ničila?
Je to tvá sestra. Nech ji, ať si hraje.
Není to moje sestra, je adoptovaná.
Teď jsi mě zarmoutila.
Jak to myslíš? Je to naše dcera.
Možná má jiné rodiče, ale je to naše dítě.
- Jsme rodina. - Nechci ji. Chci, aby umřela.
Co to říkáš?
Cansu, pojď, zlatíčko.
Půjdeme se projít.
Dost, už to nesnesu.
Byla jsem dítě. Nemyslela jsem to tak.
Slovo je úmysl, Atiye.
Ve chvíli, kdy vyjde z úst, začíná vytvářet svou vlastní realitu.
Přijala jsi zodpovědnost za vše, co jsi řekla?
Když si Cansu přivezli domů...
myslela jsem, že mě nemilují.
Myslela jsem, že nejsem dost dobrá, a proto si přinesli další dítě.
Ale ty jsi dost dobrá.
A když se přijmeš taková, jaká jsi...
dostaneš se z temnoty.
Chci se dostat ven.
Chci se odtud dostat.
Chci žít.
Můžeme!
Pane, pojďte sem. Vy taky.
- Kam mám jít? - Prosím, jděte tam.
Vezměte si helmy.
Děkuji.
Pojďte.
Tudy.
ZÓNA VÝBUCHU NEVSTUPOVAT
Dokázala jsi to, Atiye.
Okolí je čisté.
Poslední varování!
Začínám odpočítávání od deseti. Zapaluji výbušninu.
Deset, devět, osm...
...čtyři, tři, dva...
Neusínej.
Odpálili to.
Co se stalo? Proč?
Dokázala jsi to, Atiye.
Viděla jsi, že dokážeš to, co jsi považovala za nemožné.
Viděla jsi, že dokážeš čelit svým největším obavám.
Čelila jsi tajemstvím, která jsi skrývala i sama před sebou.
Viděla jsi, jak jsi silná.
Zemřela jsem, že, babičko? Už se nedostanu ven?
Ale ne, Atiye.
Tvůj život teprve začíná.
Úsvit ti může odhalit tajemství.
Musíš se zeptat sama sebe, co opravdu chceš.
Lidé procházejí branou,
kde se potkávají dva světy.
Neusínej.
Nechoď spát.
Atiye.
- Atiye! - Atiye!
Atiye!
- Atiye! - Atiye!
Atiye.
Jsi v pořádku?
Atiye...
Chtěl jsem za tebou jít. Nedovolili mi to.
To nevadí.
Co se tam dole stalo?
Pamatuješ si, jak ses zeptal: „Kdo jsi, Atiye Özgürsoyová?“
Už to vím.
Myslím, že jsem na prahu něčeho velkého.
Cítím to.
To jsem rád.
Děkuju.
Že jsi mi věřil.
Co teď?
Zjistíme, co se nám snaží říct.
Atiye.
Odjíždíme.
Pojď, drahá.